Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 11.01.2009
Suomennos: Kenguru, juzkaaz, koiruus, Otukka, demers, pezz, jazzzombie ja Herman
Oikoluku: hamuli
"Pelastakaa planeetta."
Nauran aina nähdessäni sen autotarran.
"Pelastakaa planeetta."
Miksi ja miltä? Itseltämmekö?
Elämä on yksinkertaista: tapa tai tule tapetuksi.
Älä sekaannu muiden asioihin ja tee aina työsi loppuun asti.
Selviytyjän ja minun ohjenuorani.
Kaikki kuulostaa hyvältä, kunnes eräänä päivänä löytää itsensä valinnan edessä.
Valinta, että tekeekö muutoksen auttamalla toista -
vai pakeneeko pelastaen henkensä.
Opin jotain sinä päivänä.
Aina ei voi paeta.
Harmi vain, että kuolin sinä päivänä.
Tulehan tänne!
Tule tänne!
Perääntykää!
Muistatko minut? Myymäsi viallinen ase melkein tappoi minut!
Maksoin tästä 20 taalaa. Haluan rahani takaisin.
Anna ne tänne.
Tämä ase on erittäin hyvä.
Hyvä on.
Olen yhden velkaa.
Säästän sinulle vähän.
Hei, Toorop. Joku kävi etsimässä sinua.
Selvä.
Kauhea verilöyly!
Pommit räjähtivät pahimpaan ruuhka-aikaan...
Karl, sinäkö se olet?
Etkö olekaan Sudanissa tappamassa vauvoja?
Viime tapaamisellamme sanoin, että jos vielä osoitat minua aseella, -
tapan sinut. Kuka palkkaisi vauvantappajan perääni?
Kuka?
Älä puhu paskaa. Jos olisit halunnut tappaa minut, olisit räjäyttänyt rakennuksen.
- Kuka? - Gorsky.
Karl, olet ammatin häpeäpilkku.
Et ole palkkasoturi, vaan terroristi.
Pärjätäkseen tällä alalla on oltava rohkea ja pitää lupauksensa.
Sinusta ei ole kumpaankaan.
Tiedätkö, mitä eroa meillä on, Karl?
Minulla on yhä molemmat ominaisuudet.
Ottakaa rauhallisesti.
Se oli meidän kahdenkeskinen asia.
Sinut on vaikea löytää, Toorop.
En piileskele.
Olisit voinut koputtaa.
Halusin olla varma, että olet sama idealisti, -
joka työskenteli minulle kymmenen vuotta sitten.
Tiesit siis, että tappaisin Karlin?
En pidä sinusta, Gorsky.
Et voi luottaa minuun, enkä minä voi luottaa sinuun.
Katso itseäsi. Sinnittelet yhä täällä läävässä.
Ei ystäviä, perhettä tai tulevaisuutta.
Olemme samanlaisia.
Emme ole samanlaisia.
- Mitä sinä haluat? - Tarvitsen salakuljettajan.
En enää vie pakolaisia. Käytä omia toimittajiasi.
- Omistat rajaseudun muutenkin. - Ainoastaan tällä puolella.
- Onko tämä meren yli tapahtuva kuljetus? - Tytön on oltava Amerikassa -
- kuudessa päivässä. - Miksi sitten kiusaat minua?
Tiedät, etten pääse takaisin siihen maahan.
Tiedät, että YK:n passit ovat mahdottomia väärentää.
Tämä on aito.
Piikitä se kaulaasi ylittäessäsi virallista rajaa.
Tämä on uusi elämäsi.
- Teen sen puolesta miljoonasta. - Saan sinut tekemään sen ilmaiseksi.
Et saa liikuttamaan eväänikään.
Voit kuitenkin maksaa minulle, mitä tarvitsen, jotta voin tehdä työni kunnolla.
Auto noutaa sinut ulkopuolelta. Kaikki tarvitsemasi löytyy takakontista.
Jos petät minut, sinulla ei ole enää sen jälkeen piilopaikkoja.
Toorop.
Se on molemminpuolista, Gorsky.
Paska.
NEOLIITTILUOSTARI MONGOLIA
Hyvää huomenta. Olette varmaan Toorop.
Olen sisar Rebeka. Haluan, että huomioitte kolme yksinkertaista sääntöä, -
- ennen kuin lähdemme matkaan. - Me?
- Tulin tänne noutamaan yhden tytön. - Minne hän meneekin, menen minäkin.
Se on sääntö numero yksi. Sääntö numero kaksi:
sitä parempi, mitä vähemmän hän on kosketuksissa ulkomaailmaan.
Tehtävänänne on suojella häntä ulkomaailman vaikutuksilta.
Johon kuuluu näkemiset, kuulemiset ja tuntemukset.
Tuolla on raaka maailma, sisar.
Tiedän. Siksi asumme täällä.
Helvetti. Mikä on kolmas sääntö?
Ei rumaa kielenkäyttöä.
Pääsimmekö yhteisymmärrykseen?
Kerron ainoan sääntöni.
Älä pelleile kanssani, tai jätän sinut seisomaan keskelle ei mitään -
myymään itseäsi päästäksesi takaisin tänne, täydelliseen maailmaasi.
Pääsimmekö yhteisymmärrykseen?
- Et ilmeisesti ole herrasmies. - En taida olla.
Nyt päästyämme yhteisymmärrykseen nosta laukut.
Ei.
OLET TÄSSÄ
TROISTKIN RAUTATIEASEMA
BERINGIN SALMI KANADA, SOTILASALUE
Mikä nimenne on?
- Nimeni? - Sinun ei ole pakko puhua hänelle.
Ette esitellyt itseänne.
Nimeni on Toorop.
- Viettekö meidät New Yorkiin? - Vien.
Menehän nyt autoon.
Oletteko tappaja, herra Toorop?
Olen pelkkä lähetti.
Minulle olet pelkkä paketti.
En ole ystäväsi, veljesi tai poikaystäväsi.
Toimitan sinut kuudessa päivässä enkä enää koskaan näe sinua.
Sisar Rebeka on oikeassa.
- Meidän ei pitäisi edes puhua. - Mennään.
Onko mukava?
Teidän korkeutenne, lapsenne on lähtenyt luostarista.
Viimeinkin.
Kuuden päivän päästä paljastamme ihmeemme maailmalle.
Teidän korkeutenne, lehdistötilaisuus alkaa pian.
Hän on tulossa. Rukoillaan.
TROITSK, KAZAKSTAN VENÄLÄINEN RAJAKAUPUNKI
Pidetään kiirettä. Juna lähtee pian.
Ottakaa laukkunne.
- Tarvitsetko todella nuo kaikki? - Ei voi olla tarpeeksi tulivoimaa, sisar.
- Itse asiassa... - En ole koskaan koskenut aseeseen.
- Nyt olisi täydellinen hetki aloittaa. - Ei kiitos. Osaan puolustaa itseäni.
Pysykää lähellä. Tämä on oikea maailma. Heikoille ei anneta armoa.
Rauhallisuutemme ei tarkoita, että olemme heikkoja.
Täällä tarkoittaa.
Nopeasti.
- Vaihtakaa. - Mitä teet?
Paikallistimme kohteet.
Ottakaa yhteys New Yorkiin.
Yhdistä Darquandierille.
- Hänet löydettiin. - Selvä.
Varovasti.
Noeliitit tarkkailevat myös.
- Tytärtäni ei saa vahingoittaa. - Pane tämä päähäsi.
Tulkaa.
Minua pelottaa. Voinko pidellä kädestäsi?
Pitele minun kädestäni.
Odottakaa. Anna kolme.
Minne menet?
Mitä teet? Tulkaa.
Hei!
Tule tänne.
- Hän juoksee. - Aurora! Toorop!
Aurora! Toorop!
- Pysähtykää. Kukaan ei liiku. - Hän ei ole tottunut väkijoukkoihin.
- Meidän on nyt lähdettävä. Ei ole aikaa. - Täytyy päästä pois.
- Pane hänet kävelemään, tai minä kannan. - Älä koske häneen.
Älkää menkö tuolta. Te kuolette!
Tulkaa.
Menemme junaan. Se täytyy saada kiinni.
Pois tieltä!
Ne tiikerit häkissä.
Nehän eivät olleet oikeita?
Siperiantiikerit kuolivat sukupuuttoon vuonna 2017.
Viimeinen kuoli Moskovan eläintarhassa.
Onko hän jokin kävelevä luonnontietokirja?
Olivatko ne klooneja?
Toisen sukupolven klooneja. Ei oikeita tiikereitä.
- Kopioita kopioista. - Mutta ne elävät.
- Jumalan luomia. - Ei, ne olivat ihmisen tekemiä koneita.
Jumala loi ihmisen omaksi kuvakseen, -
joten kaikki, mitä ihminen tekee, on Jumalan tahto.
Tätäkö te opetatte hänelle luostarissa?
Haluatko jutella? Kerro sitten, mitä torilla tapahtui.
Kuinka tiesit räjähdyksestä etukäteen?
Voidakseni suojella sinua -
- minun on tiedettävä, mikä sinussa on vialla. - Hän pelästyi.
Hänen ensikäyntinsä luostarin ulkopuolella, ja sinä panit meidät tuollaiseen tilanteeseen.
Huomio. Ajamme pian korkea- säteilypitoisen savusumun läpi.
Laskemme kaihtimet oman turvallisuutenne tähden.
Vai ensimmäistä kertaa luostarin ulkopuolella?
VLADIVOSTOK, VENÄJÄ PAKOLAISLEIRI
Pysykää lähellä.
- Mitä me täällä teemme? - Etsimme ystävää.
Hänen on oltava täällä jossain.
Tämä on loistelias peli. Marcus rakkaasta Englannista -
vastaan Killa Kiinasta. Vain yksi erä.
Pystyt siihen.
- Löysin heidät. He ovat aivan tässä. - Palaan pian. Äläkä sinä puhu kenellekään.
He hajaantuvat. Mitä me nyt teemme?
Jokainen pysyy paikoillaan.
Ylös, Finn.
Hei, Toorop. Kuinka menee?
- Entä itselläsi? - Mitä teet tässä kauniissa osassa Venäjää?
- Töissä. - Kenen töissä? Hei, kaksi paukkua.
Gorskyn.
Hän teki tarjouksen, josta en voinut kieltäytyä.
- Kuinka voin auttaa? - Tarvitsen kolme paikkaa veneeseen.
- Ja kaksi moottorikelkkaa toiselle puolelle. - Oletko menossa yli?
Toimitan tavaraa.
Tytön.
Hänetkö? Kuka hän on?
- En tiedä. - Minne viet häntä?
- Amerikkaan. - Olet siellä terroristilistalla.
- Aivan. - Tiedät sen itsekin. Tarvitset passin, uuden henkilöllisyyden.
- Nyt huijaat. Sinulla on jo passi? - Niin, enkä aio palata.
- Rohkea veto. - 50 000 ystävääni sanoo sinun voivan auttaa.
- Milloin? - Nyt.
Ei sinun tarvitse katsoa.
Kuka hän on?
Eksynyt sielu.
- Näemme laiturilla tasan kello 6:00. - Asia selvä.
- Kuka hän oli? - Vanha ystävä, kunnollinen salakuljettaja.
- Luotatko häneen? - En luota kehenkään. Mennään.
- Anteeksi kakarat, mutta tytöt ovat kanssani. - Anna vain hänen mennä, Toorop.
- Kuinka tiedät nimeni? - Tiedämme monta asiaa, mitä sinä et.
- Kuten mitä? - Kuten, ettet tiedä, mitä olet tekemässä.
- Teen työtäni. - Unohda se.
- Mitä? - Yksi miljoona, verovapaana.
Ota rahat ja saat mennä ilman tappelua. Tee se helpoksi itsellesi, Toorop.
Menkää!
Pois tieltä!
Aurora.
- Aurora. - Hei, kaveri. Anna tytön mennä. Päästä hänet.
Jälleen yksi astui kuolemaansa. Uusi vastustaja Killalle.
Hei, kaveri. En halua...
Mene sinne. Haluatko tapella? Antaa palaa sitten.
Ei!
Aurora.
Seis! Lopettakaa!
Lopettakaa!
Älä tapa häntä!
Hän ei halua satuttaa minua.
Hän halusi suojella minua!
Isäsi lähetti meidät.
- Isänikö? - Aivan, isäsi.
Kauemmas hänestä. Kauemmas.
Kaikki hyvin, Aurora.
- Minun on saatava tietää. - Ei, Aurora.
Aurora? Aurora! Kuuntele minua. Pysähdy!
Toorop.
Ala tulla.
Mennään. Vauhtia.
Liikettä! Mennään.
Vauhtia!
Päästäkää hänet!
Seuraava kuolee!
Tule mukaamme. Mieheni ovat valmiit kuolemaan puolestasi.
En halua kenenkään kuolevan puolestani.
- Mitä sinä luulet tekeväsi? - Mikä sinun on?
- Luuletko tätä peliksi? - Miksi sinä ammuit?
- Yritätkö tapattaa itsesi? - Miksi et antanut minun mennä?
- Et tunne heitä! - Mitä sinä aiot? Ammutko minua päähän?
Lopeta.
Sanoin vieväni sinut New Yorkiin. Aion myös sen tehdä.
Sinun ei tarvitse pitää minusta.
Onko isäni todella elossa?
Ei, tyttönen.
Hän kuoli.
BERINGIN SALMI KANSAINVÄLINEN VESIALUE
Pakolaisia on aivan liikaa.
Jää käy ohuemmaksi vuosi vuodelta.
Menetämme jatkuvasti lastia.
Me kaikki emme pääse laivaan.
Pidä huoli, että me pääsemme.
Ilmaston lämpeneminen tekee hallaa liikeasioille.
Mitä tapahtuu?
Katso tätä.
Aika käy vähiin. He eivät halua, että satelliitit huomaavat heidät.
Nopeasti.
Sukellus kahden minuutin kuluttua.
Sukellus minuutin kuluttua.
Yksi minuutti.
Mene. Anna mennä.
Ei!
Ette voi tehdä tätä. He kuolevat tuolla ulkona.
Ei!
- Ette voi tehdä tätä. - Pysy erossa ohjaimista.
- Mitä sinä teet? Lopeta! - Ei.
Älä tee tuota. Mikä on vialla?
- Pane se pois. - Ei, älä. - Laske se alas.
- Ota rauhallisesti. - Ota rauhallisesti.
- Laske se alas. - Palaamme pintaan.
- Nyt. - Hyvä on.
- Ota iisisti. - Palaamme ylös.
- Rauhallisesti. - Nyt.
- Rauhoitu. - Rauhoitu.
- Paina hänet lattiaan. - Tunnen heidän kuolevan.
Ei, ei armoa. Kuollut!
Voi kilin kellit! Mitä hittoa tuo oli?
Olin 17-vuotias ja asuin San Franciscossa.
Elämäni oli solmussa. Tapasin väärän miehen.
Olin kadoksissa pimeydessä.
Kirkkomme ylipapitar avasi oven, joka johti valon polulle.
Liityin noeliitteihin -
ja päädyin luostariin.
Se oli turvapaikka naisille, jotka tarvitsivat parannusta.
Työskentelin orpokodissa.
Tyttö saapui.
Pieni vauva.
Hänen isänsä oli kuollut. Kukaan ei tiennyt mitään äidistä.
Otin hänet omakseni.
Ruokin ja opetin häntä.
Kaikki oli hyvin, kunnes kolme kuukautta sitten -
lääkäri antoi hänelle tabletin.
Lääkäri oli tytön kanssa kymmenen minuuttia, ja sitten tyttö alkoi hitaasti...
- Muuttuako? - Skitsofrenia.
Kouristuksia.
Ei mitään niin rajua kuin tämänpäiväinen.
Kuinka hän osaa käyttää 30 vuotta vanhaa venäläistä sukellusvenettä?
Hän on aina tietänyt asioita, joita ei ole kokenut.
Aurora osasi puhua kaksivuotiaana.
Toisetkin lapset osaavat puhua kaksivuotiaana.
Yhdeksäätoista eri kieltä.
- Kuka muu tietää tästä? - Ainoastaan lääkäri.
Hän käski pitää sen salassa suojellakseni tyttöä.
Hän sanoi, että saisimme Amerikassa parasta lääketieteellistä apua.
Hän tarvitsee apua.
Miehistö, valmiina pintaannousuun.
Valmistele hänet lähtöön.
Kaksi vuotta sitten -
näin viruspommin räjähtävän Uzbekistanissa.
Näin sen ilmasta. Se oli -
uskomatonta. Kaikki kuolivat.
Eikö hän kannakin virusta?
Kaikki oireet sopivat. Outo käyttäytyminen...
Usko minua. Hän kantaa asetta.
Osaatko edes aavistaa, minkä arvoinen hän on?
Jos hän tosiaan kantaa virusta, -
tapan hänet itse ja poltan ruumiin.
- Mitä noille on tapahtunut? - Hävittäjät.
Kaikki liikkuva ammutaan. Tästä on 16 kilometriä demilitarisoidulle alueelle.
Kuljetaan se sitten nopeasti. Mennään.
- Toorop, ne tulevat! - Helvetti. Finn, meidät huomattiin. Hanaa!
Jarruta!
Finn, tule lähelleni.
Hyppää hänen kelkkaansa.
Minä hämään niitä.
- Mitä sinä teet? - Toorop aukaisi meille tien.
Olemme vain kilometrin päässä rajasta.
- Toorop, tarvitsemme apua. - Älä huoli. Olemme kohta siellä.
- Toorop, tarvitsemme sinua nyt! - Sinnitelkää. Olen tulossa.